Сьогодні, 23 листопада, в Україні відзначається День пам’яті жертв Голодоморів: мільйонів загиблих в результаті штучного голоду селян, знищених сталінським режимом у 1932-1933 роках, а також голоду 1921—1923 та 1946—1947 років.
З самого ранку в храмах Хмельницького відбулися богослужіння за загиблими.
З нагоди скорботної дати у середмісті Хмельницького були встановлені екрани, на яких транслювалася документальні фільми про Голодомор. Дехто проходив повз, а хтось зупинявся та переглядав жахливі кадри про події тих часів та свідчення тих, то вижив.
Близько 16-ої години усі перехожі, що прогулювалися вулицею Проскурівською, мали можливість скуштувати страви часів Голодомору, які приготували представники Молодіжного центру: картопляне лушпиння, відвар з кори ялинки, хліб з висівками та зерно.
Хмельничани та гості міста могли ознайомитися з фотографіями та матеріалами, які презентували державні архіви та музеї.
Біля музею історія міста Хмельницького (вулиця Проскурівська, 30) була презентована виставка стендів «Україна. 1932-1933. Геноцид. Голодомор». Хмельничани та гості міста могли ознайомитися з фотографіями та матеріалами державних архівів та художніх музеїв.
На майданчику біля кінотеатру імені Шевченка молодь міста спільно із курсантами Національної академії Державної прикордонної служби України провели тематичний флешмоб виклавши лампадками хрест в пам'ять про тих, хто загинув під час штучного голоду.
Наймасовішим заходом була скорботна хода, яка вирушила з майдану Незалежності та пройшла вулицями Соборною та Проскурівською до пам’ятника «Ангел Скорботи».
Сотні хмельничан йшли ходою тримаючи в руках запалені лампадки, квіти та колоски. Вже біля пам’ятника священники відслужили панахиду за жертвами Голодоморів. До постаменту «Ангел Скорботи» поклали лампадки, квіти, колоски, калину і хліб.
Довідка:
Голодомор в Україні 1921—1923 — масове знищення корінного українського населення з ознаками етнічної чистки через мор голодом, головно у південних областях Української СРР, в 1921–1923 роках, спричинене конфіскацією у селян і вивезенням хліба з УСРР до Російської СФРР, Західної Європи та Америки радянською владою в Українській СРР, під тиском влади Радянської Росії. В середньому по територіях, де компактно на той час мешкали українці, урожай був трохи нижчим від норми через посуху на півдні Української СРР, Кубані та Поволжі.
Голодомор 1932-1933 років – одна з найтрагічніших подій за всю історію нашої країни. Пам'ять жертв Голодомору вшановують щороку в четверту суботу листопада. Сумна статистика: за весь час Голодомору загинуло близько чотирьох мільйонів людей. А взимку люди гинули особливо часто: 24 людини у хвилину, з яких було понад 80% українців, трохи менше 5 відсотків росіян, а інші: євреї, поляки, білоруси, болгари. Половина жертв була у віці від 6 місяців до 17 років. Проте точних даних про кількість жертв немає тому, що всі документи були відразу ж знищені. Історики, говорячи про втрати, розходяться в цифрах від 2 мільйонів до 10.
Третій голодомор, який влаштувала народам СРСР російсько-комуністична диктатура 1946–1947, був спричинений не так повоєнним неврожаєм, як спланованою акцією сталінського Політбюро з метою забрати в селян залишки зерна і продати чи подарувати його братнім режимам в соціалістичному таборі. Так 1946 з СРСР вивезено 350 тисяч тонн зерна до Королівства Румунія, у 1947 — 600 тисяч тонн зерна — до Чехословацької республіки, за тих два роки Польська республіка отримала з Радянського Союзу 900 тисяч тонн хліба. А в Молдавській РСР й південних областях Української РСР шаленів голод і лише за перше півріччя 1947 офіційно зареєстровано 130 випадків людоїдства.
Читайте також: Імена тисяч вбитих у підвалах Проскурова досі невідомі (АРХІВНІ ФОТО)