Вже понад місяць Анна Думанська та Богдан Місюренко мандрують Європою. Минула половина запланованої мандрівки, під час якої хмельничани встигли побачити Польщу, Австрію, Італію, Швейцарію, Ліхтенштейн, Францію, Монако і трохи Іспанію. Спочатку у їхніх планах були ще Португалія, Андорра, Нідерланди, Бельгія, Люксембург, Німеччина та Чехія. Однак останні два тижні мандрівників переслідує холод, який робить автостоп менш приємним.
«В Альпах було до +1 градуса, при такій температурі в дощ і при сильному вітрі займатися автостопом або оглядати міста не дуже приємно. Спеціальний туристичний одяг не дає намокнути і захищає від вітру, але все ж від автостопу отримуєш куди менше задоволення в холодний час, ніж у теплий», - кажуть Аня та Богдан.
З французького міста Монпельє вони відправилися в Барселону. До кордону з Іспанією доїхали з далекобійником на фурі. Коли хмельничани вийшли з машини, їх мало не здув вітер.
«Ми навіть не могли йти, так як нас збивало з ніг. Втім, хитаючись, дісталися до якогось магазину, де нам розповіли, що вітер, який в Каталонії (автономна область в Іспанії) називають трамонтана, тут не рідкість», - кажуть вони.
Як розповіли місцеві жителі, вітер виникає через перепад висот. Коли повітряні потоки на материковій частині Європи впираються в гори, то подолавши їх, з величезною швидкістю і силою обрушуються на узбережжі. Такий вітер важко передбачити і він може триває цілий тиждень, а вітряних днів у в цьому регіоні буває до 90 на рік . Навіть дерева і трава тут ростуть лише ті, що змогли пристосується до таких умов. Трамонтана може розвивати швидкість до 130-150 кілометрів на годину. Цей вітер описували поети і письменники, а вчені, дослідивши його, сказали, що від вітру у місцевого населення змінюється настрій. А в давні часи вважалося, що від нього божеволіють!
«Оскільки ми були на півдорозі до Барселоні, нам все ж таки довелося вийти на дорогу і займатися автостопом. На дорозі ми пересувалися боком, щоб краще опиратися вітрові, але навіть це не допомагало стояти твердо на ногах, - діляться враженнями автостопники. - На щастя, незабаром нас підібрав німець, який вже багато років живе в Каталонії. Він запросив нас в ресторанчик, де працює його колишня дружина, і добре нагодував. Рене, так звали водія, дуже хороша людина і багато допомагає іншим. У його кафе ціни досить низькі як для Європи (м'ясний суп коштує 1 євро, картопля-фрі з великим шматком м'яса - 3 євро.) щоб кожен міг собі дозволити щось поїсти. Було вже зовсім темно, коли Рене, забезпечивши нас в дорогу ще деякими продуктами, вивіз на головну дорогу в напрямку Барселони. З його доброї руки ми швидко застопили пряму машину в Барселону».
Добрий Рене і його колишня дружина, родом із Колумбії
Ось так зустріла мандрівників чергова країна – Іспанія, а точніше, Каталонія, мешканці якої вважають себе окремим народом і мріють про незалежність.