У Хмельницькому презентували соціальний волонтерський проект «Якби не війна». Дуже символічно, що це сталося на День Захисника України, адже на світлинах зображені герої АТО, окремі з яких віддали за країну найдорожче – власне життя. Однак автори проекту, волонтери київського госпіталю, кажуть, що герої фото проекту Героями себе не вважають.
«Я – не Герой! Я просто довозив нашим хлопцям боєкомплект під обстрілами танків… Я просто вирішив не здаватися у Дебальцевому… Я просто вирішив, що хірург потрібніший на фронті… Я просто робив те, що мав робити…». Таких історій є безліч, і волонтери зібрали 122, які зобразили не лише у фотографіях, а й детально описали в однойменній книзі, яку також презентували на виставці.
«Мета проекту – познайомити громадськість з тими, кому ми маємо бути вдячні за мир та тишу у наших містах та домівках. Показати, які вони зараз – на війні, після неї, після поранень. Нагадати про тих, хто віддав власне життя за щасливе майбутнє України та кожного з нас. Привернути увагу загалу до того факту, що Герої – серед нас, і їх життя продовжується» – розповіла співорганізатор фотопроекту Юлія Волкова.
Організатори кажуть, що не обов’язково бути навіть українцем, щоб захищати цю землю.
Саме тому проект складається з восьми блоків по 12 і 25 фотографій у кожному. Автори розповідають, що перший з них, «Я є», знімався дуже спонтанно: у них було просто велике бажання показати тих, кого вони знають, показати, що серед нас живуть люди з «синдромом війни» і що з ними потрібно рахуватися.
Частиною проекту «Якби не війна» є ще книга, в якій 122 бійців розповіли свої історії.
Оскільки на Сході нашої країни воюють не лише чоловіки, а й жінки, ще одну частину проекту присвятили їм. На цих фотографіях зображені справжні леді – у вишуканих сукнях, з гарним макіяжем, модними зачісками... Єдине що «муляє» і здається якимось неправильним – зброя у їхніх руках.
Жінок-військових фотографували у Межигір’ї.
Інша частина – про історії кохання, тому що деякі пари могли ніколи й не зустрілися, не створити щасливі сім’ї і не народити гарних діток. Якби не війна...
Ще один блок фотографій – про добровольців: юристів, художників, шахтарів, учителів…, які, можлицво, ніколи б і не взяли до рук зброї. Якби не війна...
Крім того на виставці можна побачити 25 мальованих фотографій бійців (по одному із кожної області), які експонуються на спеціальних підставках, а під ними стоять лампадки. Це означає, що цих Героїв уже немає в живих. Якби не війна…
Фотографії загиблих бійців мають вигляд мальованих портретів.
«Якби на війна» – це обличчя, історії, пам’ять, мрії та плани майже 100 Героїв сучасної України. Ми не хочемо змінити їх чи вас. Ми хочемо для початку познайомити вас із цими людьми. А далі... далі буде», – кажуть автори проекту.
Хмельницький – 21 місто, у якому представили виставку фотографій.
Ще зовсім трішки, і в кінці грудня відбудеться її фінальне закриття у Києві. А поки що переглянути фотографії можна у Хмельницькій регіональній дирекції «Поділля-Центр» (вул. Володимирська, 92). Виставка працюватиме з 12:00 до 17:00 години у вихідні, і з 10:00 до 17:00 години у будні до неділі, 22 жовтня. Вхід – вільний.