Не дивлячись на те, що за вікном зима, в Державному історико-культурному заповіднику «Межибіж» продовжують досліджувати територію фортеці, робити нові відкриття, дивувати туристів знахідками, облаштовувати музейні експозиції та, звісно ж, будувати плани на прийдешній рік.
Зимова фортеця, не дивлячись на локдаун, продовжує приймати туристів, дотримуючись усіх заходів безпеки. Адже заповідник - у списку тих закладів, яким дозволили приймати відвідувачів.
А ще зима – не привід припиняти дослідження. Щойно дозволяє погода – археологи продовжують досліджувати нові локації на території фортеці. Так, наразі, дослідників зацікавила південна частина Лицарської вежі Меджибізької фортеці. Археологи заклали шурф, аби з’ясувати місце, де до цієї вежі первісно могла б підходити стіна.
Щойно дозволяє погода – археологи беруться досліджувати нові локації на території фортеці. Фото: автора
«Коли ми підходимо до фортечних воріт, бачимо стіну та ворота, які зведені в ХIХ столітті, - розповідає Антон Барановський, науковий співробітник сектору археології заповідника. - Ця стіна навіть немає перев’язки зі стіною вежі. Без сумніву, вона зведена в більш пізні часи, ніж сама вежа. Цілком можливо, що на її місці раніше була давня стіна, яку знесли і побудували іншу. Або ж, можливо, вона вела в інший бік…»
Археологи заклали шурф, аби з’ясувати місце, де до вежі первісно могла б підходити стіна. Фото: автора
Саме тому дослідники заклали у цьому місці шурф, щоб з’ясувати чи немає тут решток стіни, яка підходила до вежі.
«Поки на її залишки ми не натрапили, - каже Антон Барановський. - Але бачимо, що тут були прибудови. А також вдалося з’ясувати те, що тут, біля вежі, раніше було сильне пониження грунту. Це свідчить про те, що раніше тут був схил, або, можливо, починався рів, який наразі бачимо за воротами».
Археологи досліджують територію поруч з Лицарською вежею. Фото: автора
Окрім розкопок, тривають в заповіднику і оновлення експозицій та виставок. Віднайдені під час попередніх досліджень знахідки з Меджибізької фортеці вже відреставровані та знайшли своє місце серед експонатів у музейних залах. Зокрема, це посуд: глиняні горщики, полив’яні миски...
До теми: Унікальну печатку, якій майже 900 років, експонують в заповіднику «Межибіж».
«Наприкінці літа було проведено розкопки біля південного муру фортеці і там ми виявили три ями для водоскиду, куди в XVII столітті стікала вода, і куди замивало сміття, - каже Антон Барановський. - Увесь матеріал, який там віднайшли археологи, датується саме тим часом. Деякі знайдені речі були в доброму стані. Зокрема, це нумізматика, скляні та керамічні вироби. Декілька речей ми уже відреставрували та виставили на огляд відвідувачів».
Серед відреставрованих речей – глечик-пасочка, у якому, ймовірно, запікали м’ясо. На його поверхні ще збереглася кіптява. А ще полив’яні миски XVII століття в досить доброму стані. Майстер, який виготовляв цей посуд, залишив на них свій «автограф»: він зрізав дно посуду невеличкими шматочками, тож кожна з цих посудин має цю своєрідну відмітину майстра.
Особлива цінну колекцію артефактів складають знахідки, завдяки яким минулого року науковці Меджибізької фортеці наштовхнулися на справді сенсаційне відкриття.
Серед знахідок – вишукані капітелі від колон в іонічному стилі. Фото: автора
«Той палац Сенявських, який розташований на території фортеці і де наразі проводяться реставраційні роботи, як виявилося, мав в XVI столітті зовсім інший вигляд, ніж ми знали про нього, - розповідає Олег Погорілець, директор Державного історико-культурного заповідника «Межибіж». - Зокрема, під час археологічних досліджень ми віднайшли фундаменти, які свідчать про те, що перед палацом була двоповерхова галерея та парадні сходи. Який вигляд вона мала? На жаль, не збереглося ні гравюр, ні планів, ні замальовок… Утім, археологічні дослідження та знахідки надають нам можливість скласти уявлення про неї. Серед знахідок – вишукані капітелі від колон в іонічному стилі. Камінь, з яких вони витесані, очевидно не місцевий, а завезений. Також поруч з палацом, на фундаментах віднайденої галереї, були розкопані і основи, на яких стояли ці колони».
Той палац Сенявських, який розташований на території фортеці і де наразі проводяться реставраційні роботи, як виявилося, мав в XVI столітті зовсім інший вигляд, каже Олег Погорілець. Фото: автора
Те, що перед палацом була якась конструкція, науковці припустили тоді, коли, під час реставрації збили штукатурку зі стін і побачили, що в певних місцях є закладені квадратові камені. Але, пригадує Олег Погорілець, впевненості не мали, поки не почали понижувати рівень перед палацом. І саме тоді натрапили на фундаменти галереї, яка і є головним сюрпризом 2020 року.
«Тепер ми гіпотетично можемо уявити, як виглядав палац у XVI столітті. Він не був по-простому, коробкою, а вишуканим, прикрашеним колонами, на залишки яких натрапили під час розкопок», - зазначає він.
Також тут були віднайдені фрагменти порталу парадного входу до палацу, який свого часу знищили. Утім, каже Олег Погорілець, коли саме зникла галерея – потрібно ще розгадати.
Те, що перед палацом була якась конструкція, науковців припустили тоді, коли, під час реставрації збили штукатурку і побачили, що в певних місцях є закладені квадратові камені, пригадує Олег Погорілець. Фото: автора
«Цілком можливо, що це зробили за часів, коли Чарторийські віддали палац під школу, - каже директор заповідника. - Або ж в ХІХ столітті після 1831 року, коли замок був конфіскований в Чарторийських і перейшов у військове відомство. Утім, наявних археологічних доказів, які б підтвердили ці теорії, ми наразі не маємо. Дослідження продовжимо і в цьому році та, сподіваюся, цю таємницю розгадаємо».
І додає, що з повної уяви про галерею, у заповіднику скористаються європейською практикою і планують створити великі і точні макети палацу з галереєю. Вони будуть експонуватися у виставкових залах відреставрованого палацу Сенявських.
У заповіднику сподіваються, що і в нинішньому році реставраційні роботи та дослідження будуть продовжуватися.
«Фортеця оживає, коли вона наповнена людьми» - каже Олег Погорілець. Фото: автора
«Маємо надію на фінансування, дієві програми підтримки збереження та відновлення архітектурної спадщини, - каже Олег Погорілець. - Плануємо й надалі приймати відвідувачів. Хочемо демонструвати туристам, що не все так погано в Україні, що бережеться на відновлюється наша історія, що у нас є майбутнє. Рік, що минув, був непростим, сподіваємося, що карантинні заходи це дозволятимуть. Адже фортеця жива тоді, коли вона наповнена людьми».
Читайте також: Зимові Самчики: затишний палац та 19 гектарів засніженої казки.